God morgen. Det er en vanlig oppfatning -
- at verden går framover.
Dere er vel, så langt jeg har sett, et bevis på det motsatte.
Norge, er jo som alle vet, et av verdens rikeste land.
Derfor er det litt rart og kanskje litt besynderlig å tenke på -
- at i dette landet starta det en politisk vekkelse -
- rundt omkring 1970 -
- som rev med seg -
- en hel skare av begeistra studenter og unge intellektuelle -
- som alle hadde inspirasjon fra en bondesønn fra Kina.
Og disse bestemte seg for å mobilisere folket -
- til å vende seg mot staten -
- for så å styrte den gjennom en væpna revolusjon.
Det er sant.
Den politiske vekkelsen ble kalt AKP-ml og sammen med tusenvis av andre -
- ble jeg noen år senere en del av denne bevegelsen.
Vekkelsen ble i vårt land klarere, kaldere, -
- mer kynisk gjennomtenkt enn i andre land.
Med det enorme Kina som ideologisk forbilde.
For meg startet det med at jeg kom til Larvik -
- som nyutdannet lektor på 60-tallet. Jeg husker ikke nøyaktig årstallet, -
- men jeg husker helt klart skjørtemoten.
Det slo meg at fremtiden lå åpen for meg -
- og at jeg kunne bare forsyne meg av det livet hadde å by på.
Du må oppnå fortroligheten hennes.
Vis fram de hølete sokkene dine. Det virker utrolig sterkt.
Jævlig motbydelig, men du har ikke noe annet valg.
Det du må forstå, Pedersen, det er at det eneste som gjør deg interessant, -
- det er å vise fram alt det du ikke kan i det hele tatt.
Du må dyrke de svake sidene dine, aldri de sterke.
Og det viktigste av alt, det må skje i nærvær av andre.
-Du anbefaler at jeg skal drite meg ut? -Rett og slett.
Ja, det gikk jo greit det, Pedersen.
I motsetning til Gunnar ønsket jeg meg ikke bare en dame.
Jeg ønsket å etablere meg, bli gift, få barn.
28 år gammel var lengselen etter å bli etablert en vill drift hos meg.
Jeg ville gå turer i Larvik med et barn på trehjulsykkel ved siden av meg.
Og barnet skulle se opp på meg og si: "Pappa, pappa?"
"Ja," skulle jeg svare. "Hva er det nå da?"
Den handler om den tyske komponisten Arnold Schönberg. Den er veldig god.
Jeg kan godt varme deg hvis du....
Hvis du vil?
-Hva er det du leser? -Celine. "Reisen til nattens ende."
Er den fin?
Jeg må jo innrømme at jeg av og til spionerte på henne.
Men ikke av ondskap.
Snarere tvert imot av nysgjerrighet.
Hjemme nådde lykken nye høyder.
Men utenfor Larviks vide bygrense skjedde det helt andre ting.
-1814, som er? -Grunnloven.
1821, da har vi -
- adelsloven.
Pedersen?
Werner.
Vet du hva tippoldefaren min stemte ved valget i 1851?
-Nei. -Han stemte ikke. Vet du hvorfor?
Han hadde ikke stemmerett.
Det er umulig å prøve å forstå fortiden -
- ved å kritisere den ut fra nåtidens idealer.
Jeg tror vi må ta måten du underviser i historie på litt opp til vurdering.
Klasserommet har f.eks en veldig autoritær struktur.
Det er vanskelig å ha en ordentlig samtale.
Syns du jeg er for autoritær?
Nei, du er ikke autoritær. Vi er kjempeglad i deg.
Vi syns du er veldig kunnskapsrik.
Men jeg tror det blir litt sånn begrensa da, av klasserommet.
Av at vi sitter liksom sånn på geledd, veldig sånn militært.
Du står der oppe og vi sitter her nede. Vi kan ha mye mer glede av deg.
Kan jeg vise deg en ting jeg har tenkt? Si nei hvis du syns det blir litt mye.
Hvis vi får unna litt pulter og sånn. Bare bryter opp strukturen litt.
Er ikke det mye friere?
-Det er et poeng at jeg står her oppe. -Hvis vi fikk mer kunnskap -
- jo høyere opp du sto, så burde du vært klint helt opp under taket.
Hvis alle bare skyver pultene helt inntil veggen. Vi lager en sånn...
Nei, bare sitt, Pedersen, bare sitt.
Kanskje du med dine egne ord -
- vil redegjøre for hvorfor elevene satt på gulvet i en skoletime?
-Du sang kanskje? -Nei.
-Jeg kjente ikke sangen på forhånd, så... -Det kunne vært et fengende refreng.
Det skal jeg ikke benekte, men... lgjen nei, jeg sang ikke.
Det er jo så lett å falle inn i en sang hvis det er et fengende refreng.
Ja, jeg er til dels enig med deg der, men igjen, nei jeg sang ikke.
Men det er jo så lett.
Når leppene beveger seg automatisk og strupen fylles med luft...
Nei, altså. Jeg bare sto der, jeg. Jeg sang ikke engang inni meg.
Reiste du deg virkelig opp?
Ja, jeg reiste meg virkelig opp.
Men altså, jeg er ikke en av de.
Jeg måtte jo være høflig.
Jeg måtte bare vise litt dannelse -
- når den sangen ble sunget.
Du forstår at du må beklage dette overfor foreldrene?
Det eneste jeg har å beklage her er at jeg ikke har noen ting å beklage.
Det er da helt klart at Kina er et eksempel til etterfølgelse.
-I Kina har folket tatt makta. -Ja, og Kina er et interessant tilfelle.
Men vi må ikke glemme at Kina er et eldgammelt kulturland.
Men dette er ikke historie. Det er snakk om klassekamp.
I Kina har folket tatt makta, der.
Nå, lektor.
Du har vel ikke merka at melka har steget med 15 øre siste uka, du?
Har du vel?
Ansikt til ansikt med arbeideren Jan Klåstad -
- vokste det i meg en stor forventning om hva fremtiden hadde å by på.
-Herregud, jeg er jo livsfarlig. -Ja, det er du.
Du befinner deg innafor en klasse av intellektuelle småborgere -
- med makt til å prege tanker og handlinger hos andre enn dere selv.
Spørsmålet er: Hvem vil dere tjene, både nå, -
- under kapitalismen og ikke minst seinere under den virkelige sosialismen.
Så spørsmålet er om jeg vil bli en tjener for arbeiderklassen.
Du blir ikke fri før du er på parti med oss.
Det er den avisa om....
Har du noe smått?
-Det er ikke så farlig, altså. -Hvor mye mangler du'a?
En, to, tre, fire...
Hei.
Det mest karakteristiske ved AKP-ml var sikkerhetspolitikken.
Møtene var strengt hemmelige.
Det sier seg selv at sikkerhetspolitikken tok sin tid.
Kamerater! For hvem ble Sovjetstaten industrialisert?
Og for hvem ble alle disse offer foretatt?
For folket.
Folket.
Uten forlegenhet gikk jeg ut i verden for å tjene folket.
Det skulle vise seg at jeg kom til å slite med de tjukke L-ene noen år.
Klassekampen!
Foren dere!
Sånn ja!
Kom igjen, alle sammen!
Ett folk - Èn stat!
Foren dere! Stå sammen!
Klassekampen.
Klassekampen?
Klasse...
Ikke uventet med de gode karakterene han hadde fått, blant annet fra meg, -
- skulle Werner begynne på NTH i Trondheim. Han skulle bli ingeniør.
Jeg kommer til å savne disse samtalene.
-Ha det, Werner. -Ha det, kamerat.
Savnet skulle vise seg å bli kortvarig.
En ny kamerat var i anmarsj.
Skal du ut nå?
Ja, det er møte på skolen. Det kommer sikkert til å ta lang tid.
Hun som er syk ble jo ikke frisk, så... Vi snakkes. Ha det.
Jeg stammer fra borgerskapet.
Min far er professor i medisin -
- og i likhet med han er jeg lege.
Jeg har vokst opp på tjukkeste vestkanten i Oslo.
Mine foreldre har latt meg få utvikle meg fritt -
- og bare i liten grad -
- har jeg vært utsatt for undertrykking hjemmefra.
Men da jeg slutta meg til det kommunistiske partiet for å skape -
- et sosialistisk Norge, da var grensa for deres toleranse overskredet.
Jeg har derfor brutt med mine foreldre og har vært fire år i folkets tjeneste.
Til slutt så må jeg peke på mine svakheter -
- som kommunist.
Jeg ser ikke fram til revolusjonen med glede.
Jeg arbeider for den dag og natt, men jeg kjenner en indre skrekk -
- for det revolusjonære øyeblikk og hva det innebærer av skakelser.
Vil du si at angsten for revolusjonen er en borgerlig side hos deg?
Nei.
Det er nok en svakhet, men ikke en utprega borgerlig svakhet.
Og jeg tror at også arbeiderklassen frykter -
- revolusjonens blodige konsekvenser.
Arbeiderklassen har ikke annet å miste enn lenka sine.
Vi tenker ikke sånne tanker. Angsten du snakker om -
- er noe som borgerskapet har prøvd å pode inn i oss i generasjoner.
Angsten for revolusjonen er en naturlig angst.
Ethvert fornuftig menneske frykter en væpna revolusjon.
Om angsten er naturlig, kan den virke hemmende på det politiske arbeidet.
Det er derfor min plikt å si fra om den.
I denne verden er ingenting umulig bare mennesket våger -
- å reise seg.
-Hva syns du om Stalin? -Jeg elsker Stalin.
Du elsker Stalin?
Får jeg lov å spørre hva du elsker med mannen? Er det hans personlighet?
Eller hans handlinger eller kanskje en frekk liten kombinasjon der?
Jeg mener vi skal ha et klart skille mellom en fluffy kanin og Stalin.
Mannen er jo stein, hakkende gal, -
- men jeg føler stor glede av at svinet har vært død i tjue år.
Vi trenger jo ikke alltid gi honnør fordi...
Han var jo helt klart en dyktig mann -
- på sine fag... På sitt område og....
Ha det!
Sånn!
Hei.
Jeg kjøpte -
- en plate i dag, jeg.
Arbeidslaget.
Den nye plata til Vømmøl.
Vil du bli med hjem og høre på den?
Jeg takka ja, selv om jeg ikke var spesielt musikalsk.
Å, kamerat!
Jeg er pistolskytter, jeg.
Det visste du ikke.
Jeg må gå hjem nå, jeg.
Det tok sin tid, det der.
Så, har dagen vært fin?
Ja.
Gunnar, han er en raring, altså.
Hva er det du leser?
"100 års ensomhet."
Vi veit at det sirkulerer en god del grov porno på arbeidsplassa.
Det er liten tvil om at arbeiderklassa lures til å bruke masse penger på porno.
Nei. Det der er faen ikke sant.
Kan godt hende det forekommer porno også innafor fabrikkporta, -
- spesielt på smelteverket på nattskiftet.
Det sendes rundt og det står kanskje en gjeng der og ler og gjør seg til.
Men det er bare utvendig. Innvendig føler dem seg nedverdiget -
- over å stå og se på nakne damer med barberte fitter.
Kamerat Balder.
Tolfsen.
Barberte fitter.
Akademiker. Proletar.
Arbeider.
Bibliotek. Barberte fitter.
Kamerat.
Hei.
Jeg har meldt meg inn i partiet.
Jeg trodde du var utro, jeg.
Ja, vi verver oss og vi opererer med dekknavn.
Og du kan ikke fortelle meg det dekknavnet, er det det du mener?
-Nei, da må jeg skade deg. -Må du skade meg hvis jeg gjetter det?
-Skade, betyr det å likvidere? -Kan bety det.
-Ivan? Igor? -Nei.
-Rødreven? -Nei.
-Tampen brenner? -Nei, du er langt vekk.
Er på tide du besinner deg litt, Pedersen.
-Tenk om jeg tror at de har rett da? -Se deg rundt da.
Væpna revolusjon?
-Ja. -Her?
Ja.
Herregud...
Det er jo ikke sånn at jeg er dum. Ikke sant?
Jeg tror ikke revolusjonen er rett rundt hjørnet.
Jeg bare tror ikke at kapitalismen vil være der for alltid.
Hvem skal være der når den forsvinner? Hvem skal erstatte den?
Tror du at kapitalismen vil vare evig? Du tror ikke det, for du er ikke så dum.
Jeg kan ikke begripe åssen det er mulig å komme på tanken engang.
Kom igjen. Det kommer til å bli dritgøy.
Væpna revolusjon!
Bang, bang, bang!
For første gang i mitt liv begynte jeg å skulke skolen.
Hva feiler det deg'a?
Jeg skjønner meg ikke på folk som på død og liv må ha ting som er ekte.
Plast.
Det er praktisk, nyttig og billig. Og derfor er det også vakkert.
Jeg har plastblomster i en vase på salongbordet hjemme.
Ikke visner dem og... Altså perfekt for en aktiv kommunist.
Og så ser dem ut som ekte blomster. Kanskje mer ekte enn ekte blomster.
Noen ganger legger det seg et sånt semska belegg på dem.
Og når mora mi vasker, så tørker'a over dem, så er det som nytt, altså.
Og plast... Jeg syns det er så vakkert, plast.
Konvolutt nr. 1.
Dra til Horten, ferjekaia.
Ta ferja over til Moss.
-Kjør til Askim, jernbanestasjonen. -Da blir det indre Østfold i år og da.
Ja, fint i Østfold.
Kryss grensa, stans i Karlstad utenfor stadshotellet for nærmere ordre.
Genialt. Hvem skulle tro Vestfold AKP skulle ha årsmøte i et annet land.
Det gikk jo greit.
Det går ikke. Det er for kaldt.
I denne verden er ingenting umulig, hvis bare mennesket våger å reise seg.
Kjenn her.
Hun profanterte seg selv, ømt, tett inntil øret mitt.
Og hun hadde rett. I denne verden er ingenting umulig.
Å, dette v¡lle Mao ha l¡kt.
Første punkt på programmet er:
Hva består hovedmotsetningene i verden i?
Vær så god, kamerat Hilde.
Jeg har hatt et hemmelig forhold til en gift mannlig kamerat.
Jeg vil be om ordet for å ta sjølkritikk.
Mener du at vi skal bruke tid på det der -
- istedenfor de viktige landsomfattende diskusjonene for hele partiet?
De småborgerlige greiene der får du ordne opp i sjøl.
Jeg har hatt et dekadent forhold til kamerat Eivind.
Et utroskapsforhold -
- som har gått ut over en kvinne av folket. Eivinds kone.
Dette har forekommet i ly av partiet, derfor blir jeg nødt til å spørre:
Hva slags parti er det vi ønsker?
Dette her er ikke noen privat sak.
Det har med hele partiets være eller ikke være å gjøre.
Det er reaksjonært å tolerere et forhold som dette.
Hva skal jeg med et parti som ikke vil foreta seg noe -
- når jeg bedrar en kvinne av folket bak hennes rygg?
Jeg trenger ikke et sånt parti. For et sånt parti -
- vil aldri kunne stå i spissen for noen revolusjon i Norge.
Jeg står her fordi jeg ikke vil råtne opp.
Jeg kan ikke holde ut tanken på å bli en kapitalistisk skjebne.
Det er derfor jeg har blitt kommunist og er medlem av dette partiet.
Gjør noe!
Rensk meg ut hvis det er nødvendig.
Eller gi meg en siste advarsel, men vis -
- at dere mener det alvorlig når dere sier at dette partiet -
- skal lede folket i kampen mot alt som holder det nede.
Takk.
Ja, jeg og vil gjerne ta ordet for sjølkritikk.
Sjølkritikken er riktignok av en prinsipiell art.
Jeg angrer ikke på det jeg har gjort. Jeg har hatt en fantastisk tid.
Og det hemmelige omkring forholdet har utvilsomt økt min glede av det.
Og jeg forstår jo det at det strider mot partiets retningslinjer.
Og jeg bøyer meg for det.
Jeg vil bare si at jeg har vært utrolig lykkelig med kamerat Hilde.
Takk.
Distriktsstyret i AKP-ml ga oss en skriftlig advarsel -
- for brudd på partiets vedtekter.
Paragraf 12, første ledd. En ganske alvorlig sak.
Hei.
Jeg tror ikke noen merket at hele mitt personlige liv nå var lagt i grus.
Jeg synes du burde gå tilbake til ekteskapet ditt, jeg. Og bli der.
Du er litt glad i meg ennå?
Neste.
Hei.
Det regner ute.
Ja.
Takk.
Bare navnet hennes får meg...
Det skriker innvendig og jeg...
Jeg vet ikke hva som går av meg.
Lukten hennes og...
Det er akkurat som jeg eksploderer innvendig.
Jeg har aldri elska noen så høyt før som henne.
Stemmen hennes når hun sier navnet mitt...
Kamerat.
-Det der var dumt av deg. -Ja.
Så det er ingen mulighet for å...
Nei.
God natt.
Du må jo bare bo her inntil videre.
Ja, jeg håper du vil trives.
Det som nå ble innledet var AKP-mls storhetstid.
Jeg elsket Nina høyere enn noen gang, -
- men planen var å late som alt var normalt.
Ja, ja, Nina. Så står vi her igjen. Nyfrelste og salige.
Nina.
Lurer på hva arbeiderne gjorde her uten oss.
Vær så god.
Må ha vært ganske triste greier når ikke vi var her.
Troen på at vi en gang kom sammen igjen var helt klart til stede.
Nei, kamerater, nå må vi komme i gang her.
Harald, har du vært på Ferdinand i det siste?
Ja, sist fredag.
-Var det gøy? -Ja, vil jo si det.
-Skjedde noe, hva gjorde du? -Tok noen halvlitere.
Hvor mange da?
-Tre stykker. -Det er 42 kroner, det.
-Er du der ofte? -En gang i uka, tenker jeg.
Og drikker tre halvlitere?
Du, nå må du gi deg, Nina. Jeg må få lov til å ta meg et par øl.
Ja, ja. Jeg bare påpeker at det koster deg 42 kroner i uka.
Penger som partiet, i den fasen vi er inne i nå, har svært god bruk for.
-Ja, hvorfor går du på Ferdinand? -For å hygge meg og møte folk.
Kan du ikke drikke kaffe da?
Nå må du faen meg gi deg. Skal jeg ikke få lov til å ta meg en øl?
Skal jeg drikke kaffe når alle andre drikker øl?
Ja. Det er mange som gjør det. F.eks de som kjører.
Men hvis du absolutt må ha det ølet så kan du vel drikke det hjemme.
Du kan øke ditt ukentlige bidrag med 20 kroner bare på det.
I tillegg kan du gå på Ferdinand, drikke en halvliter, -
- som du drøyer.
Var det et så forferdelig dårlig forslag?
Altså uansett, etter revolusjonen, kommer alle til å drikke te.
Hei.
Er du sammen med Jan Klåstad nå?
Du, svar!
-Altså, han er jo et dyr. -Knut!
Det var selvfølgelig småborgerlig av meg å bli sjalu, spesielt på en arbeider.
Knut, du skal ikke bli med da?
-Begynner du å bli trøtt? -Ja.
Skal du gå til mamma?
Hva er det for godt du har fått?
Vi vil se hverandre like ofte som før selv om dere flytter til Mo i Rana.
Knut! Knut!
USA har blitt drevet ut av vietnamesernes land!
Klemmen varmet, selv om den jo var en ren politisk omfavnelse.
Jeg tok det jeg fikk, om det ikke var rare greiene.
Det må da komme flere enn dette her.
Har du sett Anna Nicolaysen og mannen hennes?
Men de lovte jo å komme.
Fy faen!
-Jeg ser ikke Marit Knutsen heller. -Kom igjen, nå stiller vi opp.
-Hvor mange er vi? -60.
Tell med alle barnevognene også. Ikke glem det.
Og ikke glem å telle alle hjulene.
NATO ut av Norge! USA ut av Kambodsja!
Du trengte ikke fleipe med det med de barnevognene.
Nå er det ikke sånn at de kommer hit frivillig, akkurat.
Det ville vært en fornærmelse mot de i barnevognene ikke å telle dem.
Seinere i livet vil de være stolte av -
- at de satt i barnevogn i 1. maitoget i Larvik da Vietnam ble fritt.
Derfor skal barnevognene telles med.
Jeg glemte også tallet 60.
Det var de 24 barnevognene som ga toget dets historiske dimensjon.
Men for Nina var det ikke nok at vi var delaktige i å drive USA ut av Vietnam.
Hun skulle videre.
Og dette bare økte savnet.
Kamerater.
Klassesammensetninga i partiet er for dårlig.
Altfor mange intellektuelle får ikke utnytta kreftene sine fullt ut.
Folk med kommunistisk teori og praksis -
- har et ansvar som ikke opphører ved fabrikkporta.
Ta av deg på beina, så slipper vi å vaske her.
Det betyr at folk med småborgerlige yrker -
- bør overveie om de kanskje skulle finne noe mer fornuftig å gjøre.
Ellers blir jo hele tenkinga til partiet også småborgerlig.
Jeg oppfordrer dere til å overveie om dere ikke bør bryte over tvert -
- og slutte dere til arbeiderklassen fullt og helt.
Jeg har bestemt meg for å bli arbeiderske.
Jeg kommer til -
- å slutte som lege. Jeg orker ikke lenger å stå utenfor arbeiderklassen.
Jeg har satsa alt på arbeiderklassen.
Og derfor så ønsker jeg sjøl -
- å bli arbeiderske.
Jeg skal begynne på Brynje konfeksjonsfabrikk.
Ja, her syr vi mansjetter, klaffer...
Som du ser, syr vi uniformer for tiden. Sett deg her. Her er plassen din.
-Så skal jeg få Gerd til å komme. -Takk.
Hei.
Unni Langmoen skulle få en stor betydning i Nina sitt liv.
Rett fra starten av viste hun et stort politisk engasjement.
Uff, det er så mye fælt i verden...
Og til tross for skepsis fra proletarene på Brynje -
- ble Nina Skåtøy bedriftslagets støttespiller.
Det lå i luften nå at en ny kamerat måtte ta det dristige spranget.
Hvem sto for tur?
Vi trenger flere kommunister inn på det proleta...
Å studere t¡l ¡ngen¡ør, -
- det har vært et stort feilgrep.
Det har vært småborgerlige drømmer.
Jeg har følt meg som en sviker og jeg har vært en jævlig dårlig kommunist.
Så jeg er letta for at jeg nå har tatt den avgjørelsen -
- at jeg vil avbryte hele utdannelsen og komme tilbake hit.
Hit som jeg kommer fra.
Werner hadde fått seg jobb på lysverket.
På vegne av arbeiderne stilte han høflige spørsmål. Senere høflige krav.
Jeg syns det er merkelig at ikke fag- foreninga forhandler lønn for flere her.
Werner Ludal viste seg som en skikkelig slu kommunist.
-Forhandler fagforeninga lønna di? -Jeg gjør det sjæl. De oppfordra til det.
Er det ikke merkelig at de som har jobba her, han f.eks...
Rart at dere som har vært her lengst fortsatt er i den laveste lønnsgruppa.
Nina og Werner var nå blitt forbilder for oss andre.
Tove, hei. Du, nå er det spesialtilbud på Klassekampen denne måneden.
Så lurte jeg på om du hadde lyst til å prøve.
Hei, Malin.
Det plaget meg at Nina hadde forlatt sin legegjerning.
Men jeg måtte beundre hennes pågangsmot.
Nei, altså, nå har jeg kun et saklig forhold til Nina.
Og Jan Klåstad har mye større sjanse enn meg. Han er liksom ekte proletar.
Mindre komplisert personlighet. Ikke den splittelsen.
-Han har ikke den indre splittelsen din. -Nei, han har ikke den indre splittelsen.
Kan du ikke bare knytte deg til arbeiderklassen, du'a?
Nei, jeg er først og fremst lærer. Det er det jeg er.
Jeg er ennå liksom knyttet til den lærergjerningen. Skjønner?
Det er fint at meg og deg kan snakke om sånne ting som dette her.
Jeg glemmer ikke at vi er revolusjonære i kampen mot borgerskapet, men...
l Ninas fravær var det godt å ha en venn.
Men savnet av Nina forsvant ikke.
Meg og fabrikklivet, det er liksom... Jeg syns ikke det passer sammen.
Knut, det der har ingenting med saken å gjøre.
Om noen år kommer du sjøl til å være en helstøpt arbeider.
Som lektor vil ikke du kunne bidra med noe som helst til revolusjonen i Norge.
Faktisk er det et par ting jeg kunne bidra med.
Hva da?
Jeg har fortalt styret i partiet om den indre splittelsen din.
Må være forferdelig å leve med en sånn uopprettelig splittelse -
- som kan rive deg i stykker.
Nå har du vært medlem av en revolusjonær bevegelse i snart 5 år.
Er ikke tida snart inne for at du innfrir noen av de løftene du har gitt?
Innfri, altså jeg...
Du kjenner deg ikke som en hykler da?
Når du agiterer for at intellektuelle må solidarisere seg med arbeiderklassen?
Det trenger jo ikke bety at jeg er nødt til å begynne på en fabrikk.
Så får du begynne som postbud da, vet du. Det må du jo passe til.
Så kan du bruke intellektet ditt til å finne fram til ukjente adresser.
Jeg hadde nå blitt et B-medlem. Det lar seg ikke nekte.
Ja!
Kamerater! Makt bak krava!
Makt bak krava!
Skriv under der!
-Hva er det jeg skriver under på? -Du er talsmann for AKP-ml Larvik.
Og der.
"Det går mot en tredje verdenskrig -
- og vårt folk må forberede seg på en årelang okkupasjon.
Sovjetunionen er den mest sannsynlige okkupasjonsmakten av vårt land."
Det er bra skrevet, Pedersen. Det er veldig bra.
Takk skal du ha.
"Vi kan ikke frigjøre oss uten en folkekrig mot okkupasjonsmakta.
De fleste av oss tortureres før vi dør. Dette går vi ut fra som en selvfølge."
Er det seriøst dette her, Pedersen?
Jeg ble kanskje litt revet med akkurat der, men...
De fleste av oss skal tortureres før vi dør?!
Uffameg.
Det der er den hytten jeg snakket om.
-Kjempefin. -Det er fantastisk fint der oppe.
Ei gammal seter.
-Er det sønnen din, eller? -Ja, de har flyttet til Mo i Rana.
Beklager.
Det er greit. Jeg velger å stole på hukommelsen.
Siden vi nærmer oss tredje verdenskrig, må vi skjerpe sikkerhetspolitikken.
Nå som tredje verdenskrig truet -
- var det viktig å fjerne bevis på vår politiske tilhørighet.
-Er det slutt med deg og Jan? -Ja.
Brev fra ledelsen: Er vi ikke tilbake på jobb mandag, har vi sparken.
Og det er ikke noen grunn til å tro at de truslene ikke er alvorlig ment.
Så hører jeg det at det er flere her som vil tilbake på jobb.
Som begynner å miste litt streikelysta her.
Sjøl om vi da ikke får det -
- utjamningstillegget.
Streiken var helt klart et stort nederlag.
Nina lot seg ikke knekke av dette.
Men vi hadde enda tyngre tider i vente.
Med Maos død registrerte vi at den kinesiske utopi var falt.
Jeg, som dere ser, har tatt meg jobb som sosialkurator i kommunen.
Er ikke dette et problem du burde ha lagt fram til kollektiv drøfting?
Jeg blir gretten og aggressiv, jeg, -
- av å vaske åtte timer om dagen.
Og når jeg kommer hjem, så orker jeg ikke å gjøre noen ting.
Jeg må i hvert fall kunne ha en jobb hvor jeg orker å vaske i mitt eget hus.
Hva med arbeiderklassens ledende rolle?
Jeg har søkt jobb om å bli lærer igjen. Jeg har faktisk blitt lovet jobb -
- som lærer på min gamle ungdomsskole.
Det livet jeg lever nå på Farris, det gir meg ingenting.
Er ikke dere klar over -
- hvilke enorme oppgaver det er vi har påtatt oss?
Som marxist-leninister -
- så har vi et ansvar -
- for arbeidere og undertrykte -
- i alle land.
-Men er ikke det kronprins Harald da? -Gud, så kjekk han var der.
-Hvor er det han er? -Aner ikke.
Texas, Houston.
For første gang siden jeg møtte henne, så følte jeg nå at hun trengte meg.
Jeg ønsket mer enn noen gang å få være hennes ridder.
Når hun sier: "Uff ja, det er så mye fælt her i verden," da betyr det noe.
-Hvem sa det? -Unni Langmoen, en på fabrikken.
Her har vi en kvinne fra det kapitalistiske Larvik i det rike Norge -
- som føler frykt. Og det må vi ikke glemme. Det er et utgangspunkt.
Hun mente ikke bare at vi som bor i Norge har det altfor godt, da?
Hun må da mene at vi har det veldig bra her i her i landet?
Det kan ha vært noe hun sa for å slippe flere ubehagelige spørsmål.
-Det jeg tror Nina mener... -Jeg kan selv si hva jeg mener.
Tenk om Unni Langmoen hadde sagt at verden kun var et godt sted å bo.
Tenk om undertrykkelsen hadde kommet så langt.
Og det er utgangspunktet.
Det skaper grunnlag for politisk arbeid. Grunnlag for en front med arbeiderne -
- mot de som har skapt denne verden sånn som Unni sier: "Uff så fæl den er."
Disse her bør du lese.
Det er lov å lese om du jobber på fabrikk.
Werner har slutta.
Han har i stillhet gått hen og blitt sosialdemokrat.
Werner!
Kom ut her!
-Er det du som kommer syklende? -Hva, er det sant?
Ja.
Ja, det er det. Jeg har funnet ut det at jeg faktisk -
- er veldig glad for den utviklingen Norge har hatt i det siste århundre.
Jeg tenker på det at vi drev med væpna revolusjon.
Vi var jo klare til å plaffe ned folk, vi.
Det er helt sprøtt. Jeg grøsser, jeg, ved tanken på det.
Nei, takk og pris for at det har gått som det har gått.
Ok, nei, nei... Jeg forstår.
Jeg blir redd, jeg. Jeg blir redd for å bli sånn som deg.
Jeg holder på å lage middag, så jeg må...
Ille nok å ha sosialdemokratisk kropp, men å ha sosialdemokratisk hjerne og!
Nei, bare gå.
Gå inn og spis kjøttkaker eller...
Hun har ikke hatt det så lett, Sonja, stakkar.
Og så er hun jo så vakker.
Og så er hun jo intelligent.
Og så to kjekke barn da.
Ja, takk og takk for at dem er sunne og friske.
Lille Maud var nå blitt forkjøla, leste jeg.
Märtha Louise! Du prøver bare å være morsom, du nå.
-Nei, jeg forsnakka meg. -Du vet hun heter Mrtha Louise?
Selvfølgelig vet jeg at Märtha Louise heter Märtha Louise. Jeg er ikke dum.
Ikke innbill oss du ikke vet hun heter Märtha Louise. Så dum er du vel ikke?
Nei, så dum er jeg ikke.
Her er det faen ikke fred å få lenger.
Blir det ikke slutt på ufreden du fram- tvinger når vi slapper av med maten, -
- så går vi til streik for å få deg fjernet.
-Jeg har lyst til å gå ut, jeg. -Kan vi ikke det da? En liten tur?
Og der har vi visst hun lille Maud?
Unnskyld.
Jeg vil gjerne be om unnskyldning -
- for at jeg har oppført meg så dumt.
Det skal ikke gjenta seg.
Så du angrer nå da?
Ja.
Jeg angrer.
Ja, så tar vi en tur ut, da dere?
Hei. Bare kom inn, du.
-Passer det? -Ja da, jeg bare driver og vasker opp.
Jeg bare lurte på om jeg kunne gjøre et lite intervju med deg?
Det er en spalte de har som heter "Min hverdagshelt".
Så tenkte jeg på deg.
Jeg er jo den offisielle talsmannen, vet du.
Ja.
Vil du ha en øl?
Ja, hvis du har en øl, så...
-Vær så god. -Takk.
Det er ganske standard spørsmål. Jeg tror du vet hva det går i.
Føler du at du har blitt godtatt på Brynje?
Nei. Jeg tror ikke jeg kan si at jeg akkurat er godtatt.
Hvorfor ikke det?
Nei, det kan jeg vel takke meg selv for.
Tror det at det her kommer til å endre seg?
Ja, selvfølgelig tror jeg det, ellers ville jeg jo ha slutta.
Hvordan tror du det kan endre seg?
Ved at jeg blir som dem og ikke forsømmer noen anledning -
- til i praksis å vise at det er det jeg vil.
Hvorfor vil du det?
Jeg ønsker -
- å smelte sammen med den dobbelt undertrykte kvinnelige arbeiderklassen -
- for å lære av den og bli ett med den.
Jeg likte det.
Har du fått utrettet mye?
Lite.
Men jeg lærer noe nytt hver dag.
Så jeg blir i hvert fall klokere.
Liker du arbeidet?
Ja.
Det kan være noe monotont, -
- men slik er kvinners kår og det...
-Skal du være på Brynje for godt? -Ja.
Skjer det ikke store samfunnsmessige omstyrtninger som krig og okkupasjon,-
- så skal jeg det.
Så et siste spørsmål:
Er du lykkelig?
Det er slutten av spalten, så da spør vi alltid litt personlig. Er du lykkelig?
Det er det aldri noen som har spurt meg om før.
Skal du sende det der til Klassekampen?
Ja, eller Rød Fane, eller...
Nei, jeg skal ikke det.
Du vil kanskje være alene?
Kanskje. Jeg tror kanskje det.
Gratulerer med 30-årsdagen da, Nina.
Takk.
Bra, Nina!
Nina, forsvar! Du må springe. Forsvar!
Bra!
Det var bra kamp i dag.
Knut.
Kan ikke du bli med meg hjem til Unni Langmoen?
En jeg jobba sammen med på Brynje, men så gifta hun seg.
Jeg var fullstendig forvirret.
Jeg skjønte det var noe hun prøvde å vise meg.
Nå?
Men jeg skjønte bare ikke hva.
Der er det julefest på Brynje.
Og i etterkant skulle jeg bare ønske jeg hadde forstått.
Se på Gerd Tangen'a. Se, så sur.
Der er alt som før, vet du, på Brynje.
Og Grete.
Alt er som før på Brynje, vet du.
Forresten, en ting jeg tenkte på.
Abonnementet ditt på Klassekampen går ut. Har du tenkt å fornye det?
-Det er veldig dyrt da. -Ja, det er litt dyrt. Det er det.
Men akkurat nå så har vi flere forskjellige tilbudsalternativer.
Hvis det kunne vært noe?
-Vi leser'n jo aldri da. -Nei.
Jeg skjønner.
Nei, jeg skal ikke prakke på deg en avis du ikke liker.
Det er ikke det.
-Det er så mye tungt stoff i den. -Det er det.
Nei.
Da er det kanskje sånn at du ikke fornyer abonnementet heller da?
Nei.
På de fem årene jeg har vært på Brynje -
- er Unni Langmoen den eneste jeg fikk til å abonnere på Klassekampen.
Du kan jo bare skaffe deg en ny jobb, da.
Bli lege igjen. Noe må du jo gjøre. Du kan jo ikke fortsette på Brynje.
Har du lyst til å bli med opp på en kopp te?
I ti år syntes jeg livet mitt var fylt med fornuftige handlinger...
Men jeg er utrolig skeptisk til det redskapet jeg ga ti år av mitt liv til.
Et kommunistparti, det skal dere være litt forsiktig med.
Dere ser litt skremte ut der dere sitter.
Og så sitter jo jeg her med -
- indre jubel etter å ha fortalt dette her.
Det har jeg kanskje ikke vært så flink til å formidle.
Det er vel kanskje ikke så viktig heller.
Vi kunne jo starte på nytt, Nina?
Du skjønner ingen ting.
Kan du bli med opp -
- på en liten kopp te?
Du forstår ingen ting.
Du forstår alt.